Make Yourself Comfortable Subtitle by: B
Make Yourself Comfortable Subtitle by: Be
Make Yourself Comfortable Subtitle by: Ber
Make Yourself Comfortable Subtitle by: Beru
Make Yourself Comfortable Subtitle by: Berua
Make Yourself Comfortable Subtitle by: Beruan
Make Yourself Comfortable Subtitle by: Beruang
Make Yourself Comfortable Subtitle by: Beruang (BEAR)
Concentrate Your Mind E - N - J - O - Y
This is Free From Me To You B-E-R-U-A-N-G
SOUTHPORTSKl FlLMSKl FESTlVAL 6. DO 15. MAREC
Ko sva šla noter, ga je bilo čisto malo.
Kako lepo je.
V redu je, v redu je.
Ne čutim prstov.
Hvala.
...bi storil za ljubezen
Ne maraš te pesmi.
Vse bi naredil za ljubezen
Ugasni.
Tega pa ne bom naredil
O, ne, ne bom...
Poročena sem z osladnežem! Prosim, nehaj!
-Obožuješ jo, priznaj. -Nehaj!
Nehaj!
-Obožuješ to pesem. -Oh, Leo.
lmam teorijo.
Dekle zanesljivo zanosi, če seksa v avtu.
Kaj?
Tudi jaz imam teorijo. Moja govori o trenutkih.
Trenutkih trčenja.
PO RESNlČNlH DOGODKlH
Moja teorija pravi, da ti trenutki trčenja,
ti prebliski visoke napetosti, ki obrnejo naše življenje na glavo,
na koncu odločajo o tem, kdo smo.
PRED ŠTlRlMl LETl
Hvala.
Naslednji.
Eden mojih res najljubših trenutkov.
Pozabila si dovoljenje.
Ja. Zaradi užitka pridem dve uri stat v vrsti.
Dovoljenje je samo dodatek.
SAlC Umetnostna akademija v Chicagu
Umetnostna akademija.
-Delaš tam? -Ne, študiram.
Paige sem.
Oprosti. Leo.
Hvala ti za tole, Leo.
Veš, čisto slučajno sem opazil,
da imava isto DZP območje.
A res?
Ja.
-lzjemen dar opažanja imaš. -Ja.
Kaj pa je DZP območje?
Območje dovoljenja za parkiranje.
lntimna reč.
Ja.
Dobro.
Razmišljal sem...
Spodobilo bi se iti na pijačo.
lz spoštovanja do skupnega območja.
-Prav. -Prav?
V redu.
Za tabo.
KAVARNA MNEMONlC
lzberi roko, izberi roko.
-Tole. -lzvoli.
Tole je dobro.
Če boste želeli še kaj, povejte.
Za tvoj nos
Za tvojo GLAVO
Za tvoje srce...
Za pozneje.
-Si prdnil? -Ne.
Mogoče malo.
Tole je izprijeno.
Ampak hudo romantično.
Mater, tako sem zaljubljen vate, da ni normalno.
Kot veste, so posnetki glave pri vaši ženi pokazali možgansko krvavitev.
Paciente s poškodbami možganov namerno ohranjamo
v komi, da bi se jim organizem pomiril
in bi se možgani lahko pozdravili, oteklina pa splahnela.
Potem jih počasi zbudimo iz kome.
Vsak od nas je seštevek
vseh trenutkov, ki smo jih doživeli,
z vsemi ljudmi, ki smo jih kdaj poznali.
In ti trenutki postanejo naša zgodovina.
Kot zbirka naših najljubših trenutkov,
ki si jih znova in znova predvajamo v mislih.
Ali nisi lačna?
-Živjo. -Zdravo.
-Kaj počneš? -Nič.
-Res? -Ne.
-Kaj je to? -Nič.
Nič? Hrana je pripravljena.
Če boš hranila tisto vrečo bolh, se bo vračal, jaz sem pa alergičen.
Kot si trdil, da si alergičen na koriander?
-Ne prenesem ga. -Saj. Ampak nisi alergičen.
Bi kdo jagode, ki sem jih kupila na trgu?
-Kupuje špecerijo, slab znak. -Kaj?
-Vsi vemo, kaj to pomeni. -Všeč mi je.
Naša maskota je.
Hvala, se mi zdi.
Raje imam njo kot dihurja, ki si nam ga vsiljeval.
-Pa super kavo dela. Obdržimo jo. -Hvala.
-lzvoli. -Hvala.
PRlSELlSE
"Preslice"? Narobe si napisal "preslice".
Ne.
Sem rekel.
Ja.
Obljubljam, da ti bom pomagala ljubiti življenje, ti izkazovala nežnost
in imela potrpljenje, ki ga zahteva ljubezen.
Da bom govorila, ko bodo potrebne besede,
in s tabo delila tišino, ko ne bodo.
Dovolila bom razhajanje glede rdeče žametne torte.
Živela bom v toplini tvojega srca in to vedno imenovala dom.
Visoko si postavila letvico.
Si zaobljubo napisala na jedilnik?
Ja. Zakaj?
Obljubljam, da te bom silovito ljubil,
v vseh tvojih oblikah, zdaj in vedno.
Nikoli ne bom pozabil, da je to največja ljubezen v življenju.
V najglobljem delu duše bom vedno vedel,
da bova kljub izzivom, ki naju utegnejo ločiti,
vedno našla pot nazaj drug k drugemu.
Za vedno vzameta drug drugega?
Ja.
Po pooblastilih zvezne države lllinois...
Varnostniki.
Razglašam vaju za moža in ženo in najboljša prijatelja.
Poljub! Bežimo!
UMETNOSTNA AKADEMlJA V CHlCAGU
En kip imam. Enega.
Ne gre mi.
Ne morem...
Moj bog.
-Vse bo v redu. -Moj bog. Morala jih bom poklicati.
Morala jim bom povedati, da ne bom zmogla.
Pridi z mano v posteljo.
Pridi. Vem, da hočeš iti z mano v posteljo.
Nikar.
Ne, prosim, ne.
-Nehaj! -Dobro, dobro.
Mislim, da tale lepo nastaja.
Vem, da še ni gotov, toda že opažam razpoloženje.
Tukaj je rahlo osenčen,
tule pa imaš igro svetlobe.
Abstrakten je, ampak meni se že zdaj zdi nekako močan.
Kaj?
Ful me imaš rad.
-Ja, imam. -Ja.
Kajti tole je moj kip,
to pa je kup ostankov,
ki ga bom zdaj shranila.
Trenutek popolne fizične, umske in vseh ostalih oblik ljubezni.
Ne obremenjujte je.
Malo bo oslabljena, zato ji dajmo dihati.
Živjo.
Tako lepo te je videti.
Paige?
Že v redu. V bolnišnici ste.
Prometno nesrečo ste imeli. Udarili ste se v glavo, toda zdravi ste.
Samo nekaj časa smo vas pustili spati.
Kako se počutiš?
Glava me boli.
Čisto normalno. Prinesla vam bom zdravilo.
Je bil še kdo ranjen, doktor?
Paige, saj veš, kdo sem, ne?
Ja, moj zdravnik.
Tvoj mož sem.
Paige?
-G. Collins? -Rekli ste, da zelo dobro kaže.
Poškodba možganov ni zlomljena kost ali rana tkiva.
Možgani so bolj nepredvidljivi.
Včasih zaradi pritiska otekline na lobanjo
-pride do zapletov. -Zapletov?
Ne spomni se me.
Čeprav je budna, oteklina lahko povzroča zmedenost ali izgubo spomina,
nihanja razpoloženja.
-Kaj? -A to je normalno.
Taka je moja teorija.
Ti trenutki trčenja odločajo o tem, kdo smo.
Toda nikoli nisem pomislil,
kaj bi bilo, če se jih nekega dne ne bi več spominjal.
Živjo.
-Kaj počneš? -Spim.
Jasno.
Prinesel sem ti obleke.
Hvala.
Malo sem lačna.
V redu.
Pridi.
Hotela sem preveriti nekaj reči o meni,
o nama.
-Super. -Torej sva poročena?
-Ja. -Ja.
Pa čudno frizuro imam.
Preveč si kritična.
Rekla si, da se dolgo ravnajo
in da v tem času raje delaš v ateljeju.
Atelje? Zakaj imam atelje?
Umetnica si.
Kiparka. Pa zelo dobra.
Zdaj delaš štiri kipe za preddverje stolpnice Tribune,
ki je ogromna.
Vsi v mestu so hoteli to naročilo.
Tvoja predstava v muzeju je bila izjemna, zato si ga dobila ti.
Kaj pa moja diploma iz prava?
Je nimam?
Mislim, da ti je zmanjkalo nekaj izpitov.
V srednji šoli sem hotela biti umetnica.
Vzemi to kot pridobitev.
-Poškodba možganov je pridobitev? -Tepec.
Če se te ne spomni,
se ne spomni tudi tvojih neumnosti.
Lahko začneš znova, nepopisan list.
Ampak če se te ne spomni,
kako se bo spomnila, da je zaljubljena vate? Kaj?
Že prej sem se čudil, da se je ogrela zate.
Zdaj si pa še manj privlačen.
Ste pa res v pomoč.
Ampak resno. Kaj, če se me ne spomni?
Kaj potem?
Spomnila se te bo. Vseh nas se bo spomnila.
Njena družina smo.
Ja, prav imaš.
Oprostite, iščem ženo, Paige Collins.
Včeraj je bila tu.
Preselili so jo v nadstropje za izbrance.
-Zveni drago. -V donatorskem krilu je.
Z dvigalom pojdite v drugo nadstropje in zavijte desno.
Prav, hvala.
Paige, vaš dolgoročen spomin je neokrnjen
in zelo optimistična sem, da se bo preostali spomin sčasoma izboljšal.
G. Collins, zelo vesela sem, da ste tu.
Tole je čudno. Leo sem, Paigin mož.
Ali veste, kako zoprno je bilo iz druge roke izvedeti,
da je moja hči že več tednov na intenzivnem,
pa nam nihče ni povedal?
-Morali bi nas poklicati. -Žal mi je.
Ne poznaš mojih staršev?
Ne razumem. Zakaj se niste spoznali?
Doktorica, kakšen bo naslednji korak?
Čim prej se mora vrniti v svoje življenje, v normalno rutino.
Čez kak teden bom predlagala,
da bi šla Paige k nevropsihologu.
-Prav. -Vse, kar potrebuje.
Terapijo, specialiste, poskrbel bom, da dobi najboljše.
Prišla boš domov, kjer bom lahko skrbela zate.
Mama lahko pripravi tvojo sobo, jaz pa lahko vzamem dopust.
Nočem biti nespoštljiv, ker zelo ceniva to,
toda zdravnica je pravkar rekla,
da se mora vrniti v normalno rutino.
Življenje z mano je njena normalna rutina.
Že, toda tega življenja se ne spominja.
Saj se ga bo. Zdravnica je to pravkar rekla.
Ne. Rekla je, da se ga bo mogoče spomnila.
Naj gre domov in si opomore ob ljudeh, ki jih pozna.
-ln jih ima rada. -Hočeva najboljše za Paige.
Zanimivo, sploh je niste vprašali za mnenje.
-Že, toda... -Nehajte se vsi
prerekati!
Poslušajte, o tem se ni treba odločiti zdaj.
Ne. Oprostite.
Pojdite domov in si odpočijte.
Vsem bo prišlo prav.
Kako to, da si moj mož, pa nisi spoznal moje družine?
Več let nisi govorila z njimi.
Zakaj sem nehala govoriti z družino?
Zgodilo se je, preden sva se srečala.
-Nisva nikoli govorila o tem? -Sva.
ln?
Hotela si se preseliti v mesto in iti na Umetnostno akademijo.
Tvoj oče pa je vztrajal, da ostaneš na pravu.
Precej strog je bil glede tega, kaj naj bi počela.
Od tam se je samo stopnjevalo.
Dobro. Spomnim se, da sem študirala pravo
in bila zaročena z Jeremyjem.
Kaj pa vem.
Paige.
Dobro, srček, samo...
Najbolje je, da se zdaj vrneš v svoje življenje z mano.
Slišala si zdravnico. To je najboljše za tvoje okrevanje.
Dobro, ampak ne poznam te.
Naj grem kar v tvoj avto in živet k tebi?
-Najin dom je. -Brez dokaza, da sva bila kdaj zaljubljena?
Razen poroke?
Ljudje se poročijo iz različnih vzrokov.
-Dobro. Kakšnih? -Za zeleno karto.
lz Cincinnatija sem.
Sem pisala dnevnik?
Ne da bi vedel.
Samo tole je našel.
No, ja. V redu je.
Samo domov gremo, zato...
-Grozno je. -Paige?
Slišala sem, da odhajate.
Ja, tako pravijo.
Ne smete voziti, dokler ne dovolim.
Drugače pa se vidiva čez štiri do šest tednov.
-Prav? -Najlepša hvala.
-Hvala za vse, doktorica. -Hvala.
-Dobro. -Si pripravljena? Gremo.
Čakajte. lmam glasovno pošto, posneto pred nesrečo.
-Rekla si, da hočeš dokaz. -Prav, poslušajmo.
Živjo, mišek.
Oprosti, še vedno sem v ateljeju.
Tako te pogrešam, da ti moji kipi začenjajo biti podobni.
Kaj boš počel zvečer?
Potrebujem malo časa z Leom, če me razumeš.
Ja. Skratka, pokliči.
Ljubim te.
Zdaj ko še enkrat poslušam, se zdi, da ne dokazuje ničesar.
Ne, ne, saj...
Ljubko je. Mislim, slišati sem srečna.
Dobro, razmisli o tem.
Pustila si pravo, razdrla zaroko
in se preselila v mesto.
Vse to so bile tvoje odločitve, davno preden si spoznala mene.
Mislim, da sebi dolguješ,
da vsaj za zdaj spoštuješ te odločitve.
To je napaka, Paige.
Obljubim, da bom skrbel zanjo.
Prosim, pridi domov z mano. Pridi domov z mano.
Skupaj bova rešila to.
Lahko poskusim.
Morda bo pomagalo, da se spomnim in...
Če si premislim, lahko vedno pridem domov.
Poročila sem se z njim. Morala sem imeti razlog za to.
-Dvomljiva odločitev. -Ampak jaz jo sprejmem.
Zgledam kot čudakinja.
Super zgledaš.
-Kje pa živiva? -V severnem delu.
Kdo je predsednik?
-Države? -Ja.
Obama.
Senator?
Ja. Glasovala si zanj.
Res?
Dobrodošla doma.
Za tabo.
Presenečenje!
Lepo te je videti.
Vsak dan smo bili v bolnišnici, a Leo ni hotel, da te nadlegujemo.
-Ja, bili so. Vsak dan. -Zelo smo te pogrešali.
Sva si blizu?
Sonia sem. To pa je moj fant Kyle.
-Živjo, Paige. -ln to je Jim.
-Super zgledaš, Paige. -ln Lily.
Živjo. Si v bolnišnici telovadila?
-Živjo, Paige. -Pa Josh.
Žal mi je... Oprostite.
Hvala, ker ste prišli. Žal je hitro konec.
Nič hudega. Drži se, Leo.
Si v redu?
Kaj misliš?
Vem. Velik zalogaj je bil.
Ne.
Velik zalogaj bi bil, če bi prišla domov
v tuje stanovanje z moškim, ki ga ne poznam.
To bi bil velik zalogaj.
Da sem prišla domov v vse to, pa še v hišo, polno ljudi,
ki so me vlekli, objemali, jokali pred mano
in govorili še več sranja, ki se ga ne spomnim,
to ni velik zalogaj, to je popoln nesmisel.
Prav imaš.
Samo nekaj ljudi naj bi prišlo.
Prosim, pojdi ven.
Paige, oprosti.
Me res ne boš pustil pri miru?
-Oprosti. -Oprosti.
Seveda.
Oprosti.
O, moj bog. Mama me bo ubila.
-Dobro jutro. -Dobro jutro.
-Kaj? -Nisi potrkal!
lz navade. Oprosti.
Saj si me že videla. Daj no.
To ni smešno. Potrkati moraš.
Oprosti.
-Lepa si. -Res?
To je moja edina obleka, v kateri se dobro počutim.
V bistvu je moja.
Ne, saj je v redu.
Kaj?
Gledaš me kot žival v živalskem vrtu.
Oprosti. Tudi jaz skušam razumeti vse to.
Ali vedno delaš vse to?
To je moje opravičilo za sinoči.
Neumna poteza je bila. Nisem mislil trezno.
Ne, prosim. Žal mi je...
Nočem, da bi te skrbelo zame.
Počni običajne reči in...
Ali delaš? lmaš službo?
Ja. Če mi firma še ni propadla.
Snemalni studio imam.
Lepo.
Kakšna je moja rutina? Kaj počnem ves dan?
Torej...
Ponavadi vstaneš in skuhaš kavo.
-V redu. -Ne, ne, ne, bom jaz.
Zjutraj sem jo že skuhal.
ln potem... Ne, to je zame.
Ti ne ješ mesa.
Potem preveriš elektronsko pošto in plačaš račune.
Dobro.
Stavim, da se ne spomniš gesel
in številk računov.
-Zato bom jaz to opravil. -Velja.
Potem pa greš v atelje.
Lahko te peljem tja in ti pokažem, kaj delaš.
Veš, kaj? Ni treba takoj vsega pogrevati.
Mislim, kar...
Pojdi v službo, pozneje pa lahko delava spominske kartice.
-Si prepričana? -Ja, saj bo šlo.
Dobro. Tu imaš...
Tu so ključi, telefon.
Če me boš rabila, so tu vse moje številke.
-Prav. -Prav.
-V redu. -Ja.
Lepo se imej.
-Kaj dogaja, Lil? -Živjo.
Kaj je novega?
Tisti s špičastimi čevlji se zelo slabo poljublja.
Mislim, da ga ne bom obdržala v skupini.
Dobro.
Drugače pa je bil pravi pekel.
Včeraj smo bili dvojno zasedeni.
Preveč strank, sladek problem.
Pri enem studiu je nemogoče sprejeti obe.
Dune Advertising niso bili prilagodljivi, zato so šli k Soundspaceu.
Kaj? Daj no, to je velika stranka.
Vedno bi morala imeti prednost.
-Saj veš. -Ja, poglej...
Ne morem voditi snemanja in delati s strankami.
To ni služba za eno žensko.
-Saj nisem žural ali kaj takega. -Vem, razumem. Nisem jezna.
Samo pravim, da gre navzdol.
Zdaj sem tu.
-Kako ji gre? -Saj bo.
Nekako...
Glej, hvala.
V redu bo.
Prav. Dobro.
Torej prideš na predstavitev ob 15.30?
Seveda.
Domov se bom šel preobleč in pogledat Paige,
-ampak pridem. -Prav.
ŠE VEČ DOKAZOV
Obljubljam, da ti bom pomagala ljubiti življenje,
ti izkazovala nežnost
in imela potrpljenje, ki ga zahteva ljubezen.
Da bom govorila, ko bodo potrebne besede,
in s tabo delila tišino, ko ne bodo.
Dovolila bom razhajanje glede rdeče žametne torte.
Živela bom v toplini tvojega srca in to vedno imenovala dom.
Si zaobljubo napisala na jedilniku?
Čudno.
Obljubljam, da te bom silovito ljubil, v vseh tvojih oblikah, zdaj in vedno.
Nikoli ne bom pozabil, da je to največja ljubezen v življenju.
V najglobljem delu duše bom vedno vedel,
da bova kljub izzivom, ki naju utegnejo ločiti,
vedno našla pot nazaj drug k drugemu.
-Dan. -Dan.
Bi lahko dobila...
Enega takega?
Nočete običajnega?
lmam običajnega?
Super. Običajnega bom.
-V redu. -lzvolite.
Hvala.
Paige?
Želite?
Bi lahko uporabila vaš telefon?
Halo?
Živjo, Lil. Vem, da je ura 15.30.
Ne morem. Moram najti Paige.
Ne, ne. Ne vem. lzmisli si.
Oprosti. Nisem vedela, koga naj pokličem.
Vstopi, ljubica. Vstopi.
Oh, dragica.
-Je vse v redu? -Ja.
-Hoj. -Hoj.
Kod si hodila? Malo me je že skrbelo.
Mislil sem, da se ti je kaj zgodilo.
Oprosti. Fizično sem se izgubila.
No, umsko najbrž tudi.
Morala bi me poklicati.
Pozabila sem telefon, tvoje številke pa ne znam na pamet,
zato sem poklicala mamo in sva skupaj preživeli lep dan.
Nocoj naju vabi na večerjo.
Večerjo? V redu.
Ni ti treba iti.
Ti ne smeš voziti, zato moram iti.
Ampak to ni pomembno.
Morda se bom jutri zbudila in se bom vsega spomnila,
toda zdaj sta edino, o čemer sem prepričana.
V redu.
Šla bova.
Velja.
-Prav. -Se boš preoblekel?
Preobleči.
Tamle naprej levo, potem pa v slepi ulici desno,
šesta hiša na desni.
Prestleyjevi imajo nov nabiralnik. Ljubko.
Veš, tale šopek ne pravi ravno:
"Oprostite, ker nismo govorili,
"toda zdaj imam poškodbo možganov in lahko to spregledamo."
Prav imaš.
Morala bi jim kupiti spominčice.
Smešno.
Res je smešno.
Starša si že spoznal,
ampak očka bo rekel, da ga kliči Bill, čeprav ima raje g. Thornton.
-Moji sestri pa je ime... -Gwen.
Veliko vem o tvoji družini, Paige.
-Ja, prav. -Poročena sva, veš.
-Moj bog, zaročena si! -Ja.
-Zelo ljubek par sta. -Hvala.
Cela večnost je minila.
-Res? -Ja.
Čudno je, da so vsi videti malo starejši.
-Res? -Ja. Zlasti ti.
Tako sem vesela, da si spet tu.
Kerje Paige spet doma, sem naredila njeno najljubšo jed.
Filet mignon.
Prosim, sedite.
Preden začnemo, bi ta večer zaslužil zdravico.
Dragi?
Rad bi nazdravil svoji družini.
Veliko srečo imam, da imam v življenju te tri lepe ženske.
Ko smo vsi skupaj, se sreča kar množi.
Draga Paige, dobrodošla doma.
Na družino.
Leo, kaj pa tvoja družina?
Se pogosto videvate?
-Ne. -Škoda.
Oba starša sta mrtva.
Samo Paige imam.
Ona je zdaj moja družina.
S čim se pa ukvarjaš?
V mestu sem nedavno odprl snemalni studio.
Paige me je prepričala, da ga spremenim v podjetje.
-Res? -Ja.
Ni to umirajoča panoga?
Ali ljudje ne morejo doma na računalnikih snemati stvari,
-ki zvenijo enako dobro? -Ryan.
-Kaj? -Plošče, ki so mi všeč,
imajo življenje, toplino in dušo.
Kot zven kitare Scottyja Moora v pesmi Mystery Train.
Tega ne izvabiš iz računalnika.
Moraš imeti sobo, moraš presneti na trak.
lmeti moraš prave glasbenike, ki navdihujejo drug drugega.
Moraš...
Da ti odgovorim: morda je umirajoča panoga
in doma lahko posnameš kakovostne reči.
Ampak Sun Sessions ne moreš posneti na prenosnik.
Slišala sem, da bodo nocoj vsi tu.
To zna biti preveč za Paige.
Ne, tukaj mi je dobro.
Ali ni tisto Diane Chain?
Ja, ne družimo se več.
Fant, res te dolgo ni bilo.
O, moj bog!
Srečno, stari.
-Živjo! -Živjo.
Oprosti. Leo, to so prijateljice iz srednje šole.
Shana, Carrie, Lizbet.
Živjo.
Kaj pa jaz? Mene ne boš predstavila?
-Živjo. -Živjo.
-Oprosti, tole je... -Jeremy.
Dolgo se nisva videla.
Res?
Ne zdi se mi tako. Niti malo se nisi spremenil.
Ne vem, ali je omenila. Leo sem.
-Živjo. -Paigin mož.
Ja. Po pijačo grem. Bi kdo kaj pil?
-Koktajl z amaretom. -Jaz bom borovničev mojito.
Res?
Ja, spomnim se.
Moj bog, se spomniš, ko smo bile v 9. razredu
in smo se pripravljale na božični ples,
kodrale smo ti lase...
Zažgale smo ti pol las.
Ful se spomnim!
A nisem na koncu na plesu nosila baretko?
Ne, ne, tisto je bilo...
Nosila je puloverje,
pila mojite in imela dekliško klapo.
Kot stepfordska žena?
Ja, v bistvu. Vpričo mene je celo flirtala z Jeremyjem.
-Nekdanjim zaročencem? -Ne, ne.
V njeni glavi je sedanji zaročenec.
Zato ji je bilo najbrž zoprno,
kerji je tujec-mož ves večer preprečeval, da bi se dala dol.
Tole pa težko dojemam.
Kaj jo vzburja?
-Paige? -Ne, njeno mamo.
Ja, Paige.
Misliš v postelji?
O, moj bog, Leo.
Kaj? To je zasebno.
Kaj pa vem. To je najina osebna stvar.
Ne bom te sodila.
Rada ima, če jo žgečkam.
Resno?
Rekla si, da ne boš sodila.
Saj ne. Vseeno mi je, če imaš rad čudne igre.
Saj ni tako.
To jo sprosti, ko ima blokado v glavi.
Dobro, poskusi s tem.
-Resno? -Ja. Kaj lahko izgubiš?
-Živjo, Lisa. -Živjo.
Paige?
Že celo večnost poslujem s temi ljudmi in vem, da imajo...
Nekaj pomembnega je prišlo vmes.
Poklical te bom. Prav.
-Živjo. -Živjo.
lzvoli.
Se spomniš, ko sva bila na jezeru
in si rekel, da mi boš vedno stal ob strani, ne glede na vse?
-Večer v čolnarni. -Ja.
Se.
Mi lahko, prosim, poveš, kaj se je zgodilo z nama?
Samo ti lahko pustiš tipa, potem pa se vrneš in zahtevaš pojasnila.
Sem te jaz pustila?
Kruta, groba, predporočna košarica.
Zakaj?
Na to vprašanje bi jaz, vsi moji prijatelji
in dve dekleti za uteho želeli odgovor.
Daj no, resno. Morala sem imeti kak razlog.
Veš...
Spremenila si se.
Drugače si govorila, drugače si se oblačila.
Nisi hotela več študirati prava.
ln nikakor nisi hotela več biti z mano.
-Sem ti vrnila prstan? -Ja, si.
Kdo ga ima zdaj?
Še nihče.
Ampak hodim z Rose. Se je spomniš? lz Gweninega razreda.
Že kako leto hodim z Rose.
Nisem mogel čakati večno.
Nisi mogel predvideti,
da si bom poškodovala možgane, pozabila najino ločitev,
priplesala v tvojo pisarno in zahtevala pojasnila?
Pa kaj je s tabo?
Oprosti. Prepustila te bom delu.
Prav.
-Oprosti. -Žal mi je.
Tega nisem pričakoval.
Navada pač.
Res sploh nisem vedela, kam grem, dokler se nisem znašla tu.
Zdi se mi noro, da sem za pet let prekinila z vsemi.
Ne zdi se prav.
Živjo.
-Živjo. -Kako ti je minil dan?
Lepo.
Vesel sem, da sem doma s tabo.
Oprosti zaradi nereda.
Ni problema.
-Delaš kolaž? -Jih delam?
Ne, ne da bi se spomnil.
Sinočnje srečanje z vsemi me je zelo navdihnilo.
Za kolaž?
Preplavili so me spomini,
zato sem sklenila kronološko urediti življenje.
Super. Super ideja.
Ja.
Brskala sem po tvojih rečeh. Upam, da nisi jezen.
Je že v redu. Karje moje, je tvoje.
V dokaz za to imam celo potrdilo zvezne države lllinois.
Ja, našla sem ga. Med izgubljenimi leti je.
Vidiš, tamle sem začela.
Našla sem družinske fotografije iz otroštva, take reči.
Lahko jih je bilo kronološko razvrstiti, ker se tega spomnim.
-To je dobro, ne? -Ja, bi rekla.
Skušam najti svoj zadnji spomin,
preden je nastala praznina.
ln kako ti gre?
Mislim, da sem bila v špageteriji
in sem vprašala, ali imajo popečene raviole.
Odgovora se pa ne spomnim.
To je moj zadnji spomin, preden sem se zbudila v bolnišnici.
Ne. Kako bova zdaj ugotovila, ali so imeli popečene raviole?
Fant, saj to ni res.
-Je že v redu. -To ni res.
V redu? Ne, ne, prosim, ne delaj tega.
-Daj, no. -Kaj...
Kaj počneš?
Oprosti.
Oprosti. Je bila to najina stvar?
-Ja, nekako... -Oprosti...
Ne. Ne govori tega. Saj razumem, spomnila se boš.
Samo naprej morava delati to, kar delava,
da se vrneš v svoje življenje.
Sámo se bo uredilo.
Ja.
Kak ducat lokalov v centru so zabili z deskami...
Pločniki so posejani s steklom po dveh nočeh protestov,
-kerje policija ustrelila... -Živjo.
Na ulicah je bilo malo ljudi.
Mislim, da sem pripravljena na ogled ateljeja.
-Mi ga pokažeš? -Ja.
Pridi.
To je prvi atelje, ki je samo tvoj.
lmeniten prostor, ne?
Sprva nisi bila prepričana, ali ti je všeč.
Potem si se domislila, da bi prižgala smrdljive palčke,
ki si jih kupila pri nekem tipu na vogalu ulice Diversey.
Prižgala sva jih in mahala z njimi,
potem pa sva spoznala, da so to stari listi solate.
Z gorečo solato sva mahala okrog. Kaj pa vem.
Ampak vžgalo je,
kajti po tem te nisem mogel spraviti od tod.
Prišla si sem, navila glasbo in se izgubila v delu.
Moral sem priti in te opomniti, da je noč.
Tole je eden od tvojih kipov za stolpnico Tribune.
Kaj naj bi predstavljal?
Ne vem, ali si sama vedela.
Ampak pridi sem.
Jaz...
Pomagaj mu ugotoviti, kaj hoče biti.
Prav.
Ne vem... Ne vem, kako se to uporablja.
Seveda veš. Počakaj.
Tako je bolje. Dajmo.
Poskusi. Morda bo zabavno.
Bi lahko, prosim, utišal glasbo?
Prisegam, da si poslušala še glasnejšo.
Nikoli nisem razumel, kako se lahko osredotočiš...
lmam obupen glavobol, prekleto! Prosim, utišaj glasbo!
Skušam ti pomagati!
Ampak nisem tvoja boksarska vreča.
Ne pogovarjava se takole.
Tudi meni je težko, Paige.
Paige?
Ja?
-Živjo. -Živjo.
Na poti domov sem šel mimo portugalske pekarne, ki jo imaš rada,
in kupil nekaj...
-Je kdo tu? -Ja.
-Leo. -Živjo.
Sestra je prezaposlena s pripravami na poroko.
Kmalu bo tudi zaročna zabava.
Pomislili smo, da bi Paige prišla domov in pomagala.
Zdi se prav, da pomagam Gwen.
V redu. Kaj pa tvoje življenje tu?
Pa vse tvoje nedokončano delo?
Govorila sem z ljudmi v Tribunu.
Bili so zelo razumevajoči glede nesreče
in očka mi bo posodil, da jim vrnem predujem.
Ne vem. Preprosto ne morem narediti tega.
Pridi ven, ko boš gotova.
Prav, hvala, očka.
Oprosti. Samo do poroke.
Ampak bodi previdna.
Saj ne grem v sekto. Samo pri družini bom stanovala.
-Vem, ampak... -Ampak kaj?
Te lahko vsaj nerodno objamem?
-Kako se počutite? -Dobro.
Ja? Nobenih vrtoglavic, zmedenosti, zaspanosti?
-Ne. -Super.
Zelo sem vesela. Tudi tomografski posnetki so odlični.
Kakšno olajšanje.
Pa spomin? Je kaj bolje?
-Niti ne. -Ne?
To ni normalno, kaj?
Pri možganih nič ni normalno,
vsaka poškodba možganov je zgodba zase.
Paige se zdi čisto taka kot vedno.
Čudovito je.
Ga. Thornton, bi se lahko malo sama pogovorila s Paige?
V redu je, mama. Zmogla bom.
Prav.
Hvala.
Paige, ali hočete, da se vam povrne spomin?
Ja.
Nekateri pacienti se bojijo, da se bo tedaj
vrnil tudi spomin na travmo. Na srečo je to zelo redko.
Ne, ne gre za to.
Ne bojim se nesreče.
Česa se pa bojite?
Najbrž samo... Ne vem.
Kaj, če mi preteklo življenje ne bo všeč?
Ali če mi bo preveč všeč?
Jaz...
Preprosto ne vem.
Samo eno psihološko oceno sem naredila, zato bo to morda slab nasvet.
Toda mislim, da morate poskusiti zapolniti vrzeli.
Vseeno se lahko odločite, da hočete drugačno življenje.
Če se vsaj ne odprete spominu,
utegnete živeti v strahu pred svojo preteklostjo.
Živjo. Prišel sem.
Kdo so to?
Knife Skillz, z z-jem.
Dobro.
Mikey, super zveni. Zdaj pa na vso moč.
Saj igram na vso moč.
Bas igra samo eno noto.
-Eno noto. -Dobro.
Drugi poskus.
Drugačen si.
Ja. Kanye slog, pa to.
Bolj Michael Bublé, ampak ni važno. V redu je.
Nekaj časa bom prihajal in odhajal.
Zveni res dobro, Mikey.
Začni od začetka ali od sredine, ni važno.
Veš, kaj? Ljudje pridejo sem, da bi delali s tabo.
Trudim se, kolikor morem, ampak moraš biti tu.
Vem.
A če je Paige v Lake Forestu pri družini,
moram še jaz tja.
Moram poskrbeti, da se žena spet zaljubi vame.
-Našli sta se. -Živjo.
-Pokaži.
Lepo te je videti. Drži se.
-Odštevanje se je začelo. -Živjo, stari.
Samo še en teden starega življenja. Kako se počutiš?
Kar dobro.
Malo se mi začne vrteti, če predolgo razmišljam o tem, ampak...
Kaj?
Ne, srček, to je dobra vrtoglavica.
Kot panika ali razburjenje.
Panika in razburjenje sta različni stvari.
-Ljubica, tam bo 400 ljudi. -Ja.
Te tudi žgečka v prstih?
Ja. Je to slabo?
Poslušaš Radiohead?
Thom Yorke pogosto govori o vrtoglavici.
Pravi, da ga žgečka v prstih
in takrat ve, da ustvarja nekaj genialnega.
Tedaj igra v takem zanosu, da skoraj omedli.
Ryan, zdi se mi, da si na robu genialnosti.
-Lepo, stari. -Na zdravje.
Ryan, rada bi ti nekoga predstavila.
-Mama, poslušaš Radiohead? -Ja. Zakaj pa ne?
Je to res?
Paige?
Živjo, Leo.
-Kaj? -Tvoji lasje.
Drugačni so.
-Lepa si. -Hvala.
Poslušaj, o nečem sem razmišljal.
-Dobro. -Katera je tvoja najljubša knjiga?
-Najbrž ne tista, ki se je spominjaš. -Nič hudega, ne gre za to.
Prav. The Beach House Jamesa Pattersona.
-A res? -Ja.
Dobro. The Beach House.
Če je bila super, si jo najbrž komu posodila.
Ja, mislim, da Gwen.
ln najbrž si si rekla:
"Želim si, da bi bila jaz tista, ki je še ni prebrala,
"da bi jo lahko še enkrat doživela."
Ja, najbrž.
Tako morava po mojem obravnavati to.
Kaj?
Ne spomniš se, kako sva se spoznala.
ln ne spomniš se, kako sva se zaljubila.
Po svoje je to zoprno.
Toda to je bil najlepši čas v mojem življenju.
Pomislil sem, kako lepo bi bilo to doživeti še enkrat.
Kot če bi prvič bral najljubšo knjigo.
-Točno. -Razumem.
Zato bi te rad povabil na zmenek.
Zmenek?
Kot dva, ki se prvič srečata.
Jeremy...
Ja, oprosti.
No, ne vem. Veš, da imamo poroko.
Če bova šla prej na zmenek,
me še lahko povabiš kot spremljevalca.
Nič ne obljubim, toda priporočil te bom.
V redu.
-Ja? -Zmenek.
lmam zamisel, toda morala bi iti v mesto.
-Ti je prav? -Ja, v redu.
Samo ob desetih zjutraj moram biti nazaj.
-O, moj bog. -Kaj?
Prvi zmenek, pa se že ponujaš, da bi ostala čez noč?
V šoku sem.
-Ne, hotela sem reči... -Brez skrbi, še nocoj boš nazaj.
Če hočeš prenočiti, pa... Mislim, če hočeš...
Boš videla, kako bo šlo? Prav.
Greva ven?
Ni nama treba.
Bom zdaj ugotovila,
da v resnici nisi moj mož, ampak nor zalezovalec
in da me boš zadavil s torbico?
Ne. Na temle parkirnem prostoru sva se prvič srečala.
Popeljal te bom na retrospektivo najinega življenja.
Tole je pa slastno.
Si pripravljena na desert?
Desert?
-Saj sva jedla vaflje. -To je večerja.
Tile so za desert.
Kako naj vem, kakšnih okusov so?
To je čokoladna ruska ruleta. Del zabave.
Presenečena sva, kateri so nama všeč in kateri ne.
Prav.
ln...
-Ti ni všeč? -Ta mi ni všeč.
Pokusi tegale. Po mojem ti bo všeč.
-Sem rekel. -Dobro.
Zdaj pa ti.
Greva vsak po enega?
Čakaj, da pokusiš njihovo vročo čokolado.
Sem sva prišla vedno, kadarje snežilo.
Hočeš, da dobim sladkorno ali da se zredim?
Ne...
Še vedno ga imaš v laseh.
Ponoči prihajava sem gledat jezero?
Ne samo to.
Ne bom...
-Nočem... -Ne, ne gre za to.
Rekla sva, da bova šla enkrat na mesec v vodo. Aprila še nisva šla.
Začela sva julija.
Zakaj? Zakaj sva to počela?
V neki špageteriji nama je natakar rekel, da to počne.
Starje bil kakih 80 let. Pa sva še midva.
Ja.
-Rekla sva brez kopalk, ampak... -Resno misliš.
...zate bom naredil izjemo.
Dobro. Obrni se proč.
Obrni se.
V redu.
-Čakaj. Brez kopalk? -Tako sva rekla, ne?
Ja.
O, ne.
Ne, ne. Ne, ne!
Pridi.
Hvala.
-Vročina, vročina. -Leva veka mi je primrznila.
Ne čutim prstov.
Ne čutim jih.
Ne vem, kaj je tvoja Paige naredila na prvem zmenku,
ampak pri meni prideš le do prve baze.
Prav.
Oprosti. Bolje znam. Ustnice imam še vedno otrple.
Prijetno je.
Največ do druge baze.
Tole je super.
Hvala, ker si šla nocoj z mano ven.
Zelo lepo sem se imela.
Pogrešal sem te.
Pogrešam najino skupno življenje, druženje s tabo.
Ljubim te.
Najbolje, da grem noter.
Lahko noč.
Živjo.
Živjo. Nisem vedela, da boš tu.
Si bila zunaj z Jeremyjem?
Ne.
Z Leom.
Všeč mi je.
Ja.
Meni tudi.
Je vse v redu?
Paige, nisem te še videla take.
Je to jokanje del tvoje nove osebnosti?
Čudno je namreč.
Ne vem. Ne vem, kakšna sem. Tetovažo imam.
Pa vegetarijanka sem.
Tako je bilo kot včasih. Še bolje.
Paige ima še vedno vse, v kar sem se zaljubil.
Verjamem, da se je tebi zdelo kot potrditev vajine ljubezni,
vajinega zakona.
Ampak zanjo je bil to najbrž le zelo dober prvi zmenek.
Točno. Zato moraš počakati
obvezne tri dni, preden jo pokličeš.
Tri dni naj čakam po zmenku z lastno ženo?
Najmanj. To je edinstven primer. Morda še dlje.
Dlje ne morem. V soboto jo bom videl na poroki.
Pravim vam, očitno je bilo.
Kljub vsej norišnici še vedno spadava skupaj.
-Očitno zate ali zanjo? -Za oba.
-Paige? -Ja?
Po jedi moramo začeti pisati kartice z imeni.
Ja.
Preden začneš to,
imam zate majhno presenečenje.
Raya Porterja poznaš, ne?
Na Northwesternu je predaval ustavno pravo.
Skupaj sva bila pri študentskem časopisu. Tisoč let se že poznava.
Zdaj je dekan pravne fakultete.
-Dobro. -Sprejeli te bodo nazaj.
Kaj?
Ampak...
Niti prijavila se nisem.
Jaz sem poskrbel za to.
To je noro.
Kot zastonj popravni izpit iz življenja.
Zdiš se potreben pijače.
Nekaj sem jih že zvrnil.
Tega še nisi.
Prav.
Vesel sem, da sva za hipec sama.
Nisem imel priložnosti za pošten pogovor s tabo.
Ja.
Ja, v redu.
Čestitam.
-Okusno. -Res je.
Razmišljal sem.
Najbrž je čas, da mi prevzamemo.
Kaj pa?
Stvari s Paige.
Vem, da ni imela zdravstvenega zavarovanja,
ker sta se odločila živeti drugače.
Najbrž si tudi do vratu v dolgovih.
Ampak poznam rešitev.
Kakšno?
Ločita se.
Računi so šele začeli prihajati.
G. Thornton, to ni pravi čas niti kraj za tak pogovor.
Prav. Morda je tebi vseeno,
ali izgubiš podjetje. Kaj pa Paige?
Treba je storiti to, karje dobro zanjo.
-ln vi veste, kaj je dobro zanjo? -Ja, vem.
-Kakšen hinavec ste. -Kaj si rekel?
Če ste tak družinski človek,
zakaj nikoli niste prišli, da bi se spravili s Paige?
Grozen strahopetec ste.
Te malo predstavim ljudem?
-Gotovo ni prijetno, če si bela vrana. -Nisem bela vrana.
Dobro, če ti tako praviš. Čudno zgleda, ko si čisto sam.
Čakam na Paige.
Veliko sreče pri tem.
Tole ti je všeč, kaj?
-Prosim? Kaj pa? -Paige te pusti.
Živi brez tebe s tipom, ki ga nihče ne razume.
Zdaj pa gledaš, kako vse to zavrača.
Malo mi je res všeč.
Ja?
Veš, kaj je pa meni všeč?
To, da mi je Paige povedala vse o tebi, Jeremy.
V redu.
Ko je bila s tabo, mi je rekla,
da se je ponoči zbujala v strahu, češ, ali je to vse v življenju.
Vse ti je povedala, kaj?
Ti je povedala, da se mi je zadnjič vrgla v objem?
Ti je povedala to?
Ali pa ti ne govori več vsega, odkar nima pojma, kdo hudiča si?
Razumem, zakaj si tak prasec.
Očitno jo ljubiš in misliš, da jo boš dobil nazaj.
Ampak prerasla te je.
Zakaj misliš, da se to ne bo ponovilo?
Hvala za nasvet.
Premleval ga bom, ko bom v postelji s tvojo ženo.
Leo!
-Paige, čakaj! -Kaj hudiča te je pičilo?
Ne vem. Zelo dobro vprašanje, saj sem že čisto ob pamet,
ker se kar naprej smešim!
Poskušam storiti vse, da bi rešil to, kar sva imela.
Ti pa se mečeš Jeremyju v objem.
-To ni pošteno. -Ni pošteno?
Vidim, kako ga gledaš.
Poznam to,
ker si včasih mene tako gledala.
-Leo... -Ne, bodiva stvarna.
Spomin se ti ne bo vrnil.
Dejstvo je, da sem zate še vedno tujec.
Nočem te prizadeti.
Ampak preprosto...
Sita sem tega, da te kar naprej razočaram.
Vem.
Zelo mi je žal.
Opravičil se bom Gwen in Ryanu.
Ne, je že v redu.
Poročne polomije se spremenijo v sijajne zgodbe.
Čez čas.
Kako naj gledam dekle, ki jo ljubim, in si rečem, da je čas, da odidem?
Leo?
Upam, da bom nekega dne ljubila tako, kot ti ljubiš mene.
Enkrat ti je uspelo.
Tudi drugič ti bo.
Sranje.
Tukaj si, ne tam.
Je vse v redu?
Opravil sem.
Konec je. Vdam se.
Ne, ti se nikoli ne vdaš.
Če bi nama bilo usojeno biti skupaj, bi bila skupaj.
Spomnil sem se, kako sva šla prvič v tisto grško restavracijo
na vogalu.
Tam je bil velik napis: "Zdaj strežemo juho."
Začel sem razpredati o ovirah,
ki jih je moral lastnik premostiti,
da je uresničil življenjske sanje, da bi stregel juho.
ln potem, ko sem končal...
Nekaj sekund ni rekla nič, ampak je samo...
Nekako je izdihnila to.
Skoraj kot sama sebi.
"Ljubim te."
Stavek je kar obvisel.
Prvič je to rekla, pa sploh nisem hotel odgovoriti.
Hotel sem ga poslušati znova in znova.
Bilo je dva tedna po tem, ko sva se spoznala.
Prej je trajalo le dva tedna, da se je zaljubila vame.
Ne ljubi me.
Podpišite tu, prosim.
Paige Collins Tožnica
Leo Collins Obtoženi (podpis)
Pridi, mali.
Diane?
Živjo.
-Kako si? -Poslušaj...
Vem, da je minilo nekaj let.
Nekaj časa me ni bilo.
Nisem imela priložnosti, da bi se ti opravičila.
Preživljala sem čudne čase,
toda tvoj oče je naredil konec,
brž ko ga je tvoja mama postavila pred dejstvo.
Hotela sem ti to povedati.
Nočem odpirati starih ran,
ampak res sem se ti hotela opravičiti.
Ne, vesela sem, da si nekaj rekla.
Vedno si bila zelo dobra prijateljica.
Želim si, da bi ti lahko vrnila uslugo.
Lilije so bile slabe, pa sem vzela sončnice.
-Hotela sem ti povedati. -Si vedela?
Ves čas si vedela?
-Oprosti. -Ne govori mi.
Paige. Paige. Paige!
Živjo. Kod hodiš ves dan?
Paige?
V trgovini sem srečala Diane Chain.
Zato sem odšla, kajne? Ker sem izvedela.
Mama, komaj vem, kdo sem,
potem pa se izkaže, da mi lažeš
in da si mojo nesrečo izrabila, da si spremenila preteklost?
Nisem prenesla misli, da bi te spet izgubila.
Se ti sploh sanja, kako prevarano se počutim?
Žal mi je, Paige.
Že leta nismo bili tako srečni.
-Mama! -Končno si se vrnila.
-Pod vašimi pogoji! -Ne!
-Ja, kot vedno! -Paige!
Prevaral te je z mojo prijateljico!
Kako si lahko ostala z njim?
Jaz...
Hotela sem oditi.
Pripravljena sem bila že na odhod.
Potem pa sem bila nekega popoldneva sama v hiši
in sem začela pregledovati fotografije tebe
in tvoje...
Tvoje sestre.
Hiša se je zazdela tako polna vseh nas.
Bili smo družina.
V tistem trenutku sem spoznala,
da je to zame najpomembnejše na svetu.
ln nisem mogla, nisem mogla,
nisem mogla oditi.
ln si kar pometla pod preprogo?
Ne.
Odločila sem se ostati z njim
zaradi vseh stvari, ki jih je naredil prav,
namesto da bi ga zapustila zaradi ene, ki jo je naredil narobe.
Odločila sem se, da mu odpustim.
Morda je imel Leo prav.
Morda v družbi vseh vas ne morem ugotoviti, kdo sem.
Še vedno me malo zebe, pa reci, kar hočeš.
Nič hudega.
Paige.
-Oprosti. -Je vse v redu?
Očitno se morata pogovoriti, zato bom kar...
-V redu. -Se slišiva.
V redu, adijo.
Žal mi je.
Kaj se je zgodilo?
-Te lahko nekaj vprašam? -Ja.
Vedno me lahko vprašaš karkoli.
Si vedel za očetovo razmerje?
Ja.
Vedel sem.
Zakaj mi nisi povedal?
Velikokrat sem skoraj ti.
Ampak da bi te spet odvrnil od družine?
Ni se zdelo prav.
Hotel sem tvojo ljubezen...
Ampak ne tako.
Hotel sem jo zaslužiti.
Ne morem si privoščiti, da bi jih zdaj izgubila.
Potem pa nikar.
Določene strani so skušale razveljaviti različne sklepe kongresa,
češ da večkratno podaljšanje zaščite avtorskih pravic
tvori večno avtorsko pravico,
kakršno bi sestavljavci ustave zavrnili.
Ameriško vrhovno sodišče je leta 2003 v primeru Eldred proti Ashcroftu...
Hvala za kosilo.
Nekaj sem ti hotel povedati.
Prav.
Z Rose nisva več skupaj.
Končal sem zvezo.
Ne. Zakaj si to naredil?
Hotela sta se zaročiti...
Ja, a to je bilo pred tabo.
Ne, za mano.
Dobro, za tabo, ampak pred to tabo.
Preden se je stara ti vrnila.
Jeremy, nisem stara jaz.
Samo jaz sem.
Samo oseba, ki še vedno skuša vse razumeti.
Razumem, karkoli že si, vseeno mi je.
Vem, da se spomniš, kako nama je bilo skupaj.
-Zdaj je priložnost, da si to povrneva. -Bilo nama je čudovito.
Čudovite spomine imam na to, ampak to...
To so moji edini spomini.
Vse po tebi je izbrisano.
Jaz...
Moram odkriti, kako je biti brez tebe, na svojem.
Se res ne spomniš, kako si me prvič pustila?
Zakaj?
Zvenelo je presneto podobno temu.
Pojdiva.
Živjo. Povsod sem te iskal.
Skrbelo me je, ko te nisem videl pred knjižnico.
Torej...
Kako kaj predavanja o intelektualni lastnini?
Rada bi se pogovorila o tem.
Odločila sem se pustiti pravo.
V mestu si bom poiskala stanovanje.
Vse se ponavlja, kajne?
Prekleto, Paige.
Veliko napak sem storil.
Očka, ne gre zate ali za tvoja dejanja.
Zame gre, za to, kdo hočem biti, kdo sem.
Povej mi, kaj naj rečem, da te ne bi spet izgubil.
Ne boš me.
Trenutek trčenja.
Trenutek trčenja, katerega potencial za spremembo
sproža valove, katerih učinka ni mogoče predvideti.
Pošlje delčke, da trčijo skupaj
in pridejo bližje kot prej,
druge pa odbije na drzna potovanja,
da pristanejo tam, kjerjih nikoli ne bi pričakovali.
To je bistvo takih trenutkov.
Ne moreš,
če se še tako trudiš,
nadzirati tega, kako vplivajo nate.
Pustiti moraš, da odbiti delčki pristanejo, kjer pač morajo,
in čakaš na naslednji trk.
Obljubljam, da ti bom pomagala ljubiti življenje,
ti izkazovala nežnost
in imela potrpljenje, ki ga zahteva ljubezen.
Da bom govorila, ko bodo potrebne besede,
in s tabo delila tišino, ko ne bodo.
Dovolila bom razhajanje glede rdeče žametne torte.
Živela bom v toplini tvojega srca in to vedno imenovala dom.
*SNEŽENl DAN
Živjo.
Upam, da nisi prišla v mesto samo zaradi vroče čokolade.
Pred pol leta sem se preselila sem.
V Rogers Parku stanujem.
Res? To je pa... Super.
Spet študiram umetnost.
Kaj? Se šališ?
To je čudovito.
Ja. No, na nekaj predavanj hodim,
pa noro je, kako se moje roke spominjajo,
karje moj razum pozabil.
Ja.
Torej, hvala ti.
Nič nisem naredil.
Vse si naredil.
Sprejel si me táko, kot sem,
in me nisi hotel spremeniti po svoje.
Hotel sem samo, da bi bila srečna.
Nič drugega.
Ali ni tu blizu neki kubanski lokal,
kamor sva hodila, ko je bilo tu zaprto?
Ja. Čakaj. Se spomniš?
Ne, ne.
Ko bi se le.
Ne, spomin se mi ni vrnil, ampak...
Malo se družim s Sonio
in jo sprašujem o naju.
Res? ln kaj ti je povedala?
Da misli, da trenutno ne hodiš z nobeno.
Čisto slučajno ima prav.
Pa ti? Hodiš s kom?
To je dobro.
Bi šel v kubanski lokal?
Z mano.
Prav.
Kaj, če bi šla kam, kjer še nisva bila?
V nov lokal.
Z veseljem.
Za tabo.
Par, ki je navdihnil ta film, je danes srečno poročen in ima dva otroka.
Njej se spomin nikoli ni vrnil.
Thank You For Watching Used My Subtitle Subtitle By: Beruang
ORDER and Question: 2143C93B (Blackberry Mesengger) Hendra Kusuma